Lue!
Lokakuun 22. 2009 torstai.
Vuosi 1388 Hijrahin jälkeen.
170. päivä alkukeväällä.
295. päivä vuodesta.
Päiväsaika on kolme minuuttia lyhempi.
Puolustus...
Kanizsa 1601.
"Asioiden helpottamiseksi ihmisille...
älä tee niitä vaikeammiksi...
vaan anna heille hyvä sanoma vihan ruokkimisen sijaan."
Hadith.
Yusuf...
Huolehdi näistä, ainoasta paristasi.
OK.
Isä, minä näin unta viime yönä.
Istuin puun alla. Tähdet...
Unia ei pitäisi levitellä ympäriinsä, kuiskaa.
Älä kerro uniasi kenellekään.
Lapset, sulkekaa nyt muistivihkonne.
Kuka haluaa lukea?
Lpek, lue ole hyvä.
Leijona ja Hiiri.
Nukkuvan leijonan päällä...
pieni hiiri...
juoksenteli ympäriinsä.
Sen pienet askeleet...
herättivät leijonan.
Se heitti hiiren...
maahan.
Ja otti sen...
käpäläänsä.
Hyvä, Ipek. Hyvin tehty.
Taputetaan Ipekille.
Tule tänne Ipek.
Tämä on sinulle.
OK.
Käy istumaan. - Kiitos!
Niin, Yusuf? - Saanko minä lukea, opettaja?
Yritetään.
Leijona ja Hiiri. Nukkuvan leijonan päällä...
Ei sitä. Ota "Kotka ja Kilpikonna."
Lue se.
Käännä sivua. Näet sen.
Käännä sivua.
Käännä, Yusuf.
Aloita, Yusuf. Lue.
Ko-ko-kotka...
j-j-j-j-ja hi-hi-hii...
k-k-ki-ki-kil-kil-pik-konna...
Hiljaa! Uudestaan, Yusuf. Rentoudu ja puhu kovempaa.
K-k-kotka...
j-j-ja
Hiljaa!
j-j-j-ja ja
k-k-ki-kil-kil...
p-p-pik-konna.
Hienoa, Yusuf. Yritetään myöhemmin lisää.
Minä en tiedä mitä tehdä hänen kanssaan.
Juo maitosi, Yusuf.
Leikkaa se.
Mitä sinä teit tänään?
Jos haluat, voit kertoa minulle kuiskaamalla korvaani.
Tiedätkö mitä? Se hännätön karhu,
sillä karhulla on pentuja, se joka seurasi Idrisiä mehiläispesille.
Ihanko totta? - Ihan totta.
Oletko sinä nähnyt ne pennut?
Kyllä olen.
Koska minä saan nähdä ne?
Lauantaina, kun menemme vaihtamaan pesät.
OK.
Yusuf...
Miksi tätä kukkaa kutsutaan?
Orvokiksi.
Molemmat...
sen hunaja että siitepöly ovat vaaleanpunaisia.
Entä sen maku? - Mitä?
Maistetaanko? - Hyvää ja makeaa.
Kyllä, makeaa.
Mikä on tämän kukan nimi?
Erikotu. Sen siitepöly voi tehdä hunajaa.
Yusuf...
Entä tuo kukka?
Mutta siinä ei ole terälehtiä.
Ei nyt, koska ei ole sen kukinta-aika.
Sinä maistoit sen hunajaa viime vuonna ja pani sinut pyörälle päästäsi.
Hullu-hunaja!
Havva tule taululle ja lue sivulta 75.
Avatkaa kaikki kirjanne ja seuratkaa mukana.
Mitä sinä teet, Yusuf?
Pane se lieden lähelle ja se kuivuu.
Mene vaihtamaan vaatteesi.
Yusuf!
Yusuf?
Minä tarvitsen köyttä Hamdin isälle. Pysy kotona ja tee kotitehtäväsi.
Hyvää iltapäivää, Huseyin. - Hei, Yakup.
Onko se tehty? - Köysi on tehty.
Tule tapaamaan minua.
Tässä, sinulle.
Onko tuo minulle? - Kyllä.
Pidätkö sinä siitä? - Pidän siitä.
Kiitos, Yakup-setä.
Hauskaa päivää, Huseyin.
Kiitos.
Isä, katso mitä Yakup-setä teki minulle. - Se on oikein hieno, poika.
Yusuf!
Yusuf, tule tänne!
Mikä hätänä, poika?
Kerro minulle, poika!
Is-is-isä...
Pelkäätkö sinä?
Tule auttamaan minua!
Tee on valmis. Vie se isällesi.
Minä, minä, minä!
Avatkaa harjoitusvihkonne. Minä tarkistan kotityönne.
Entä sinun kotityösi, Hamdi? Etkö sinä tehnyt sitä?
Kuinka monta kertaa minun pitää sanoa sinulle?
Tee kotityösi!
Kerro äidillesi että hän tulee tapaamaan minua.
Ole hyvä kuten Yusuf.
Panetko sinä nuo mehiläiset pesiin?
Kyllä.
Koska tulet takaisin?
Kahden päivän päästä.
Onko Camgoz tulossa mukaasi?
Kyllä.
Saanko minä tulla mukaasi?
Kuka pitää huolta äidistäsi?
Siellä oli purjealus.
Se purjehti merelle.
Yakup?
Ehkä me voisimme viedä Yusufin Imam Niyaxille.
Gokhan sanoi että Karauchurumin lähistöllä on hunajaa.
Minä aion sijoittaa uudet pesät sinne.
Miksi?
Täällä ei ole hunajaa.
Mehiläispesät laaksossa ovat myös tyhjiä.
Entä mehiläiset?
Jumala tietää missä ne ovat.
Minun on tarkastettava pesät risteyksen ympäristössä.
Etsin pelastusta ihmiskunnan Herrassa.
Ihmiskunnan Kuninkaassa,
Ihmiskunnan Jumalassa.
Pelastusta pahuudesta jota kuiskaaja
kuiskaa ihmiskunnan sydämiin.
Olkoon sitten Djinnejä tai ihmisiä.
Hyvää huomenta.
Onder Saybas. - Täällä.
Gulcan Kesici.
Yusuf Ozbek.
Yusuf Ozbek?
Hamdi Kaygin.
Onko Hamdi poissa? - Hän ei tullut tänään.
Onko hän sairas? - En tiedä.
Sevval Agun. - Täällä.
Kemal Baylar.
Nazlican Kopuz.
Nermin Alinoglu.
Vehnään pistetty, hienoon ruohoon minä pujotan:
Uneksija kun olen, jalkani tuntevat sen tuoreuden.
Annan tuulen kastella paljaan pääni.
Minä en puhu, mieleni tyhjenee:
Mutta loputon rakkaus aaltoilee sielussani,
Ja minä menen kauas, todella kauas, kuten vaeltaja,
Maaseudulle, iloisena kuin jos neito olisi kanssani.
Sinisinä kesäöinä, minä menen polkuja pitkin.
Vehnään pistetty, hienoon ruohoon minä pujotan:
Uneksija kun olen, jalkani tuntevat sen tuoreuden.
Annan tuulen kastella paljaan pääni.
Hamdi on sisällä.
Veli Zekeriya, löysitkö hunajaa?
Köyhä sato tänä vuonna.
Oletko käynyt Karaucurum'ssa? - En.
Satuitko näkemään Yakupia.
Faik tapasi hänet toissapäivänä. - Näkikö Veli Faik hänet?
Faik, tule tänne!
Hei! - Hei Veli Faik, näitkö sinä Yakup'ia?
Kyllä, hän yritti sijoittaa pesiä.
Hän tulee pian takaisin. - Karaucurumin seuduilla?
Kyllä, hän haki hunajaa. - Kiitos, Veli.
Oletko nälkäinen, Yusuf?
Sinisinä...
kesäöinä...
Minä menen...
polkuja pitkin...
27. Lokakuuta, 2009
Kymmenes kuukausi. 31. päivä. 44. Viikko.
Päiväsaika on kaksi minuuttia lyhyempi. Kalaisa myrsky.
Yusuf!
Missä munat ovat, poika?
Minä leivon leipiä isäsi paluuta varten.
Tuo minulle ne munat.
Juo maitosi, Yusuf.
Sinä et juonut sitä.
Mikä vikana, poika?
On sääli haaskata hyvää maitoa.
Tule tänne.
Avaa se.
Minulla oli oikein ihana uni viime yönä.
Isäsi, sinä ja minä...
olimme menossa asettamaan pesät yhdessä.
Alajuoksulle.
Siihen kohtaan mihin meillä on tapana asettaa pesät.
Sitten minä näin kukan.
Kumarruin ottamaan sen.
Panin sen laukkuuni...
istuttaakseni sen kotona.
Kun me palasimme kotiin, oli noita kukkia joka paikassa.
Keittiössä, makuuhuoneessa...
Avatkaa kirjanne.
Sinä myös, Yusuf.
Ravinto ja sen hyöty.
Kaikki elolliset organismit tarvitsevat ravintoa...
elääkseen.
Koska ravinto...
tuottaa aineksia...
joita organismit tarvitsevat jatkaakseen elämää.
Kävelemiseen, juoksemiseen...
kaikenlaisen työn tekoon, kaikki vaatii energiaa.
Sillä aikaa kun elimemme työskentelevät,
energia on...
Yusuf!
Yusuf, en näe.
Lopeta se, poika.
Mikä sinua vaivaa?
Minun vuoroni?
Muistatko Gurolia?
Hänet otettiin sisään Istanbulin Poliisi Akatemiaan.
Bekir-setäsi tulee vieraaksemme tänä vuonna Bayramin ajaksi.
Haluaisitko sinäkin tulla poliisiksi?
Miksi sinä haluaisit tulla, Yusuf?
Älä huolehdi, rakas.
Hän ei voi olla vaikeuksissa. Hän tulee takaisin.
Jos vahdit poikaa, minä menen poliisiasemalle.
Istu alas.
Olet kasvanut paljon.
Minä kudoin tämän villapaidan. Kokeile sitä.
Se näyttää hyvältä, Yusuf.
Tuletko kanssani ylämaalle?
Haluatko tulla?
Nukuin Mekkassa kun katto aukeni ja Gabriel laskeutui huoneeseeni.
Hän veti ulos sydämeni ja pesi sen pyhällä vedellä.
Sitten hän toi kupin joka oli täynnä viisautta ja uskoa.
Hän täytti sydämeni niillä, ja palautti sen paikalleen.
Hän toi upeanvalkoisen pedon joka on nimeltään "Burak".
Pienempi kuin muuli, mutta suurempi kuin aasi.
Tämän eläimen harppaukset
ovat yhtä pitkät kuin silmä kantaa.
Minut istutettiin tämän eläimen selkään.
Gabriel piti kädestäni ja vei minut taivaan ensimmäiselle tasolle.
Kun saavuimme, Gabriel sanoi vartijalle: "Avaa portti!"
Vartija kysyi: "Kuka se on?"
Gabriel vastasi: "Gabriel!"
Vartija kysyi: "Onko joku kanssasi?"
"Kyllä, Mohammed on kanssani!" Gabriel sanoi.
Vartija: "Oliko hänet lähetetty? Onko hänen aikansa nousta taivaaseen?"
"Kyllä," sanoi Gabriel.
Ja vartija vastasi:
"Olkoon hän sitten tervetullut. Mikä hieno saapuminen tämä onkaan!"
Hän avasi portin ja me saavuimme taivaan ensimmäiselle tasolle.
Näin miehen. Hänen vierellään oli useita ihmisiä.
Kun hän katsoi oikealle puolelleen, hän nauroi.
Kun hän katsoi vasemmalle puolelleen, hän itki.
Hän sanoi minulle, "Tervetuloa, korkea profeetta."
Minä kysyin Gabrielilta: "Kuka tämä on?"
"Tervehdi esi-isääsi Aatamia."
Niinpä minä tervehdin häntä, ja hän minua.
Gabriel sanoi minulle että Aatami...
oli jälkeläistensä sielujen ympäröimä.
Sitten Gabriel vei minut taivaan toiselle tasolle.
Hän pyysi avaamaan portin.
Tällä toisella tasolla, näin profeetta Jeesuksen ja Johanneksen.
Gabriel sanoi: "Tervehdi Jeesusta ja Johannesta."
Kolmannella tasolla tapasin Joosefin. Neljännellä, profeetta Eenokin.
Viidennellä tasolla tapasin profeetta Aaronin.
Tervehdin heitä ja he sanoivat minulle:
"Tervetuloa uskonveli, tervetuloa korkea Profeetta."
He toivat minulle kulhon viiniä,
kulhon maitoa, ja kulhon hunajaa.
Minä otin maitokulhon.
Kuinka voit, Yusuf?
Lähetä terveiseni isällesi.
Tule, Yusuf, pane tämä päällesi.
Minä kerron sinulle, äiti.
Ayse-täti, katso häntä hetki.
Veli Kemal, oletko nähnyt Yakup'ia? - En, mutta ehkä hän on tuolla.
Tuolla ylhäällä.
Yusuf, mene kouluun.
Lue, Yusuf.
L-l-lei-lei-leijo-na...
j-j-ja h-h-hiih-hhiiri...
Hienoa, Yusuf. Hyvin tehty. Taputtakaa käsiä ystävällenne.
Tule tänne, Yusuf.
Hänelle tapahtui onnettomuus Karaucurumissa.
Me lähdemme hakemaan hänen ruumistaan pian.
Antakoon Jumala sinulle voimaa.
Ei ole mitään mitä voimme tehdä.
Antakoon Jumala sinulle voimaa.